Komparativna analiza velikih fosilnih zvijeri (carnivora) gornjeg pleistocena sjeverozapadne Hrvatske : doktorska disertacija - Gužvica, Goran (Zagreb : G. Gužvica, 1996)
U ovoj disertaciji obrađeni su fosilni ostaci kranijalnog i postkranijalnog dijela skeleta velikih zvijeri sa tri značajna lokaliteta sjeverozapadne Hrvatske: špilja Vindije, Velike pećine i Veternice. Navedena fosilna građa pohranjena je u zbirci Zavoda za paleontologiju i geologiju kvartara Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u Zagrebu, te Arheološkom odjelu Gradskog muzeja u Varaždinu. Cilj ove disertacije, osim same odredbe fosilnih ostataka velikih zvijeri sa istraživanja lokaliteta, bio je utvrditi da li su, i na kojim dijelovima skeleta uočljivi tragovi mikroevolucijskih promjena, rekonstrukcija paleobiotipa u različitim vremenskim periodima pleistocena, kao i utvrđivanje stupnja utjecaja klimatskih oscilacija na promjene u sastavu faune velikh fosilnih zvijeri.
Posebno je važna analiza fauneiz horizonata sloja "G" špilje Vindije u kojima su pronađeni fosilni ostaci neandertalaca koja omogućava pretpostavke o istovremenom, odnosno naizmjeničnom nastanjivanju špilje. Na istraživanim lokalitetima sjeverozapadne Hrvatske utvrđena je prisutnost šest rodova (Canis, Cuon, Ursus, Panthera, Lynx i Crocuta), osam vrsta (Canis lupus, Cuon alpinus, Ursus spelaeus, Ursus arctos, Panthera spelaea, Panthera pardus, Lynx lynx i Crocuta spelaea) i dvije podvrste (Cuon alpinus fossilis i Cuon alpinus euroaeus) velikih fosilnih zvijeri. Morfometrijskom analizom fosilnih ostataka iz špilja Veternice i Velike pećine utvrđene su značajke tipične gornjopleistocenske faune velikih fosilnih zvijeri.
Iste značajke utvrđene su za faunu velikih zvijeri za slojeve "K" do "D" špilje Vindije, dok je u slojevima "M" i "L" utvrđena prisutnost značakji srednjepleistocenskih oblika. Morfometrijske značajke skeletnih djelova vrsta Ursus spelaeus, Canis lupus i Panthera spelaea, a posebno nalaz podvrste Cuon alpinus fossilis nedvojbeno upučuju na to da su slojevi "L" i "M" špilje Vindije taloženi u kasnom srednjem pleistocenu što govori u prilog dosadašnjim pretpostavkama (MALEZ, 1982; RUKAVINA, 1983; PAUNOVIĆ,1988).Na osnovu stratigrafske distribucije špiljskog medvjeda, vuka i špiljskog lava može se pretpostaviti kontinuirano naseljavanje prostora Sjeverozapadne Hrvatske tim vrstama, koje na tom prostoru doživljavaju mikroevolucijske promjene više ili manje paralelne onima sa drugih lokaliteta.
Analiza patoloških promjena na kosturu špiljskog medvjeda omogućila je pretpostavku o povezanosti pojave određenih promjena na kosturu sa klimatskim uvjetima. Procjenom tjelesnih težina špiljskog medvjeda utvrđen je kontinuirani porast vrijednosti tjelesnih težina u špilji Vindiji (Slika 70). Ista tendencija uočena je i u špilji Veternici do najmlađih horizonata kada vrijednosti tjelčesnih težina počinjunaglo opadati (Slika 71). Uzorak navedene činjenice moguće leži u nepovoljnim mikropaleoekološkim uvjetima okolice špilje Veternice, pa iako je na temelju istraživanja recentnih medvjeda (HUBER & ROTH, 1993; RANDI et al., 1994) pretpostavljen nesmetani genetski tok među populacijama špiljskog medvjeda sjeverozapadne Hrvatske ne smije se zanemariti mogućnost visoke genetske divergencije vrste Ursus spalaeus
kao posljedica brzih mikroevolucijskih procesa tijekom pleistocena. Analiza pojavljivanja i distribucije predstavnika velikih fosilnih zvijeri na istraživanim lokalitetima sjeverozapadne Hrvatske poslužila je pri rekonstrukciji klimatskih prilika i biotopa u pleistocenu sjeverozapadne Hrvatske. Prisutnost pretežno euritermnih vrsta velikih fosilnih zvijeri ne omogućava precizniju odredbu klime, a hladnije klimatske faze imdicira samo periodička prisutnost roda Cuon. Redovita pojava heterogenih životinjskih zajednica na istraživanim lokalitetima sjeverozapadne Hrvatske omogućuje pretpostavku o egzistiranjurazličitih biotopa od otvorenijeg tipa u dolinama Save, Drave i Bednje, pa do biotopa zatvorenog tipa šumovitih područja Medvednice, Ravne gore i dr.
Rezultati analize tragova ljudske djelatnosti na kostima velikih fosilnih zvijeri potvrđuju predpostavku da su ljudi povremeno koristili špilju Veternicu, te nadopunjuju do sada utvrđenu činjenicu o kontinuitetu naseljavanja čovjeka u špilji Vindiji (MALEZ, 1979) istraživanjem frekcencije nagorijelih kostiju koje pokazuje najviši intenzitet naseljavanja tijekom taloženja Slojeva "G", "H" i "I" tj. od Wuerm 1/2 do Wuerm 2/3.
Summary:In this dissertation fossil remains of both cranial and postcranial skeletal parts of large carnivores are determinated. They were unearthed at the localities of Vindija, Velika pećina and Veternica in North-Western Croatia. Fossil material is stored at the Institute of Paleontology and Quaternary Geological (Croatian Academy of Sciences and Arts) and at the Archaeological Department of the Museum of Varaždin. Apart from the determination of fossil remains a goal of this study was to discover possible microevolutionary changes on bones and to reconstruct paleobiotpes at different periods of Pleistocene. The aim was to determine changes in fauna of large carnivores due to climatic oscillations as well. A special attention was paid to analysis of the fauna from horizons of the layer
"G" in Vindija cave where fossil remains of Neandertals were discovered. By means of the analysis carried out one could presume on the contemporary that is alternate settlement of the cave. Six genera of large cornivore fauna (Canis, Coun, Ursus, Panthera, Lynx and Crocuta) were detrmined with eight species (Canis lupus, Cuon alpinus, Ursus spelaeus, Ursus arctos, Panthera spelaea, Panthera pardus, Lynx lynx and Crocuta spelaea) and two subspecies (Cuon alpinus fossilis and Cuon alpinus europaeus). Morphometrical analysis carried out on the fossil remains from Veternica and Velika pećina provided data on typical Upper Pleistocene large carnivore fauna. The same was with the large carnivores from the layers "K" up to "D" from the Vindija cave.
For the fossil remains from layers "M" and "L" characteristics of the Middle Pleistocene fauna were determined. Skeletal morphometrical characteristics of the species Ursus spelaeus, Canis lupus and Panthera spelaea, and especially of the subspecies Cuon alpinus fossilus point out, beyond all question, to the late Middle Pleistocene sedimentation of the "L" and "M" layers in the Vindija cave (MALEZ, 1982; RUKAVINA, 1983; PAUNOVIĆ, 1988). According to a stratigraphic distribution of cave bear, wolf as well as cave lion one can assume on the continuous settling of these species in the region of North-Western Croatia. They have undergone through microevolutionary changes more or less similar to those from other European localities.
Pathological changes observed on a cave bear sceleton are obiously related to climatic conditions during the life of the individual in question. A continuous increasing of cave bear body weights was determined at the locality of Vindija (Fig. 70). The same was with the locality of Veternica up to the youngest horizons after which a rapid decreasing of body weights was recorded (Fig. 71). The latter is possibly due to unfarouable micropaleoecological conditions of the surrounding of Veternica. Even through a research on recent bears (HUBER & ROTH, 1993; RANDI et al., 1994) points out to an undisturbed gene flow between cave bear populations in North-Western Croatia one must not neglect a possibility of a high genetic divergence of the species Ursus spelaeus due to rapid microevolutionary processes during the period of Pleistocene.
One the basis of both appearance and distribution of large fossil carnivores in the Pleistocene of North-Western Croatia climatic conditions as well as biotopes from that period were reconstructed. Mostly euriterm species of large carnivores were recorded. On the one hand they could not provide a more detailed climatic determination. On the other hand colder climatic phases are defined only by appearance of the genus Cuon. Howevwer, on the basis of a regular appearance of heterogeneous faunal communities at the localities in question one can assume on the existance of different biotopes. They were ranging from a more open type in the vallies of rivers Sava, Drava and Bednja, to the more wooded regions of Medvednica, Ravna gora, etc..
Analysis of traces of human activities found on fossil bones of large cornivores corroborate the assumption on the occasional human utilization of the Veternica cave. What is more they confirm a fact about the continuous human setting in Vindija (MALEZ, 1979) on the basis of frequency of burned boned. The Latter points out to the most intensive settling during the sedimentation of the layers "G", "H" and "I" that is from Wuerm 1/2 to Wuerm 2/3.
Sveučilište u Zagrebu, Prirodoslovno-matematički fakultet, Zagreb, 1996
Bibliografija: str. 223-234
Summary
Keywords: Fosilne životinje -- Hrvatska, sjeverozapadna; Paleozoologija -- Pleistocen