Izravni objekt i njegove inačice u hrvatskome crkvenoslavenskome jeziku - Vince Marinac, Jasna (Array, 2008)
Opisujući tipičan padež izravnoga objekta – akuzativ u hrvatskome crkvenoslavenskome jeziku, dotičemo se i odnosa akuzativa prema drugim padežnim i prijedložnim izrazima koji s njime alterniraju. Genitivu u toj usporedbi pripada "povlašten" položaj jer je jedino on u određenim sintaktičkim uvjetima čest padež izravnoga objekta kao i akuzativ. I instrumental katkada preuzima ulogu izravnoga objekta. S akuzativom izravnoga objekta alternira i dativ. Važna razlika među spomenutim padežima (akuzativ je središnji, a dativ rubni) odražava se na gramatički status objekata u akuzativu i dativu: prvi je izravan, a drugi neizravan. I sadržaji izraženi različitim prijedložnim izrazima mogu se kodirati kao izravni objekti. Navode se i takvi izravni objekti, zajedno s njihovim sintaktičkim inačicama. Raščlanjuju se i rečenice s dvostrukim objektom u akuzativu.