Mehanizam prefigiranja smjernog značenja u mađarskome - u kontekstu hrvatskog jezika - Žagar Szentesi, Orsolya (Array, 2021)
Fokusiranjem na prefiksaciju smjernog značenja, u ovom se radu ostvaruju dva cilja: prvo, podrobno se analiziraju različiti mehanizmi smjerne prefiksacije u mađarskom i u hrvatskom jeziku, a drugo, na temelju tih različitosti tumači se dosada neistraživani dio poteškoća u usvajanju prefiksacije u mađarskom kao inom jeziku. Osim što u mađarskom jeziku ima veći broj prefikasa i prefiksoidnih elemenata, a i sam mehanizam prefigiranja podliježe strogim pravilima; prefiksima je moguće izraziti vrlo kompleksne pojmovne sadržaje kakve drugi jezici izražavaju drugim sredstvima (mahom prilogom ili imeničkim konstrukcijama), čak i kad u svom sustavu imaju prefikse. Zbog toga prefiksacija predstavlja poseban izazov u podučavanju i ovladavanju mađarskim kao inim jezikom, a jedna je od kritičnih točaka različita distribucija prefikasa smjernog značenja uz određene glagole u dva jezika – na tom području dosada nisu bila provedena istraživanja. Iako se na prvi pogled čini da se radi o semantički prozirnoj i razmjerno lako provedivoj tvorbi, izvor neprimjerene uporabe prefikasa može biti i činjenica da se mađarski prefiksi koji izražavaju značenje smjera udružuju s osjetno širim krugom glagola, nego prefiksi identičnih funkcija u hrvatskom jeziku, uključujući i takve glagole koji sami po sebi ne ocrtavaju koncepte kretanja ili pozicioniranja. Prema našim zapažanjima kod studenata mađarskog kao inog jezika uporaba smjernih prefikasa uz takve glagole teže se automatizira, nego uz ostale glagole. Za dobivanje jasnije slike o opsezima poteškoća na tom planu, proveli smo testiranje o uporabi triju odabranih smjernih prefikasa (značenja "u-", "iz-" i "pre-") u krugu studenata hungarologije čija se razina znanja kreće od B2 do C1 prema ZEROJ-u.